Team Wild Animals Only Released On: www.HoundDawgs.org
Indokina, 1959
Franskmennene har dratt etter et ydmykende nederlag.
Regionen er blitt en smeltedigel for ondskap etter krigen.
Det fortelles en beretning et sted sør for Burma.
Den handler om en manns møte med døden.
En mann som ble presset langt nok, og så tok hevn.
Om hvordan han trosset en hær og lot en elv av blod strømme.
Skeptikere avfeier denne legenden.
Men faktum er at det hele er sant.
Jeg kjente denne mannen, og en stund så elsket jeg ham som en sønn.
SEKS MÅNEDER TIDLIGERE
Franskmennene stakk av I 1954, og USA hadde ikke styrker på plass ennå.
En stund var Indokina en trygg havn for opprådde menn...
Europeiske krigsforbrytere, tidligere nazister og andre uønskede.
Eller menn som hadde en pris på hodet I Vesten.
Menn som... Martin Tillman.
Dette blir bra.
Tigeren og elefanten, mine herrer.
Monsieur Rastignac, du får æren.
Jeg heter Jon-Pierre Rastignac. Jeg er kjent under mange navn, -
- men det jeg forbindes mest med, er "Bøddelen".
Jeg møter deg som likemann. Bortsett fra kniven er vi forholdsvis jevnbyrdige.
De sa at hvis jeg kjempet, skulle jeg slippe fri.
Kampen sto om din frelse, men du tapte.
Det var bra.
Pell deg vekk!
Ned på kne!
Hvis du skyter meg, må du ta min plass.
Du burde ikke ha gjort det mot korporalen.
Jeg spurte vaktene hvorfor en koloni- politistasjon med én liten arrest -
- holder en fange I forvaring I tre år. De sa at bare du visste svaret på det.
De fleste fangene som havner her, er uten håp. Jeg trodde at jeg kunne hjelpe...
Du kommer to ganger I uka med blomster til ham.
Og han avviser deg?
Jeg kan ta med frukt til deg.
- Maten her er ikke sunn. - Jeg trenger ikke hjelp.
Ikke kast bort tiden din på meg.
Du er ikke bortkastet tid. Du er bare på villspor.
Jeg skal besøke deg igjen, I tilfelle du ombestemmer deg.
JULI 1959
AUGUST 1959
- Den agenten er her igjen. - Han er pågående.
- Jeg kan drepe ham hvis du gir ordren. - Verden er I endring, Boon.
Vi må tilpasse oss.
Er det ikke din oppgave å overføre makten til det lokale politiet?
Bivirkningen er at I noen få år står du verken til ansvar overfor franskmennene -
- eller vietnameserne.
Hva kan jeg bistå med, Mr. Harrison?
Ho Chi Mihn blir sterkere I nord mens president Diems innflytelse I sør svekkes.
USA sender flere rådgivere I løpet av året.
Du og sånne som deg må finne et annet rottereir å herske i.
Kanskje det.
- Jeg kan være til hjelp når de kommer. - Og hva blir prisen for det?
MI6 ønsker å få Martin Tillman utlevert, så han kan bli tiltalt I Storbritannia.
Det er ingen ved det navnet her.
Du lar en sjanse gå fra deg, oberst.
Jeg vet hva du gjorde I krigen. Du trenger meg til å takle amerikanerne.
Korporal Boon, vennligst følg Mr. Harrison ut.
Som jentunge reddet jeg en løshund.
En kamphund som var blitt etterlatt for å dø.
Jeg så på de svarte øynene og følte det ytterste sviket.
Enkelte dyr hører ikke hjemme I bur, Martin.
Hvorfor snakker du til meg?
- Du tok bare noen feil beslutninger. - Tiden er ute.
- Jeg kommer neste uke. Farvel. - Hvorfor kommer du tilbake for ham?
Vi bygger våre egne bur, Martin.
Alkohol er et universalbotemiddel her. Svart Jamaica-rom.
Det gjør at man glemmer sine synder uten at man blir sløv.
Du overfalt en overordnet I 1953.
Du har sonet tre år av en dom på seks måneder.
Hva sier det deg?
At jeg ikke er den eneste forbryteren her.
I nord er du en forhenværende legionær med en prislapp på hodet.
I sør er du bare enda en tidligere straffedømt uten pass.
Den tatoveringen innebærer en dom mot deg, en dødsdom I Storbritannia.
Du er ikke så forskjellig fra oss. Señor Rastignac, for eksempel.
Den spanske Blå divisjon. Kjempet heroisk for Det tredje riket.
Korporal Boon fra 5. Vietnamesiske fallskjermbataljon.
En gang var han en helt, nå jages han av Viet Mihn som forræder.
Og Señor Amarillo.
Lojal overfor Pétain og kjempet helt til Berlin falt.
Santé.
Dette rommet er fullt av menn som satset på feil hest.
Jeg er I det veldedige hjørnet. Så -
- jeg holder løftet mitt til deg.
Du blir løslatt på prøve. Med umiddelbar virkning.
- Sier du at jeg kan gå? - Vår herlige tid sammen er slutt.
For de fleste av oss blir Indokina den siste utposten.
Men kanskje vi kan jobbe sammen igjen under andre omstendigheter.
Hvis du havner I en knipe, har jeg alltid behov for en mann med ditt talent.
Jeg drar nok heller bare videre.
Tenk på saken, Martin. Du ser ikke ut som en mann med mange muligheter.
Du står I gjeld til meg nå. Hvis vi møtes igjen, må du ikke glemme det.
- Er du sikker på at dette er lurt? - Den britiske agenten må la meg være.
Den gamle obersten hadde rett. Martin kom ikke langt.
Han dro til den eneste han kjente utenfor leiren. Der møtte jeg ham.
Dette er Martin, han jeg fortalte om.
Jeg må gå nå. Jeg vil at dere to skal bli venner.
Hyggelig å treffe deg igjen, Martin Tillman.
Det var en irsk bokser som het Tillman. Han hadde potensial, men forsvant.
Jeg har passet på henne siden hun var en neve stor.
Hun tror på det gode I oss alle. Det gjør ikke jeg.
- Si hvor jeg kan spise, så går jeg. - Jeg har ikke noe uoppgjort med deg, gutt.
Og jeg trenger en dyktig utkaster. Du ser ut som om du kan forsvare deg.
- Hun sier at du er ærlig. - Hun besøkte meg hver uke I fengselet.
Hadde alltid blomster til kommandanten.
Du vet det ikke, du.
Gud velsigne den uskyldige jenta. Få det bildet.
Jeg vil tippe at den menneskehandleren Hans Steiner er faren hennes.
Hun gir blomster I håp om at han skal la henne sitte på fanget og gi henne et kyss.
Han nekter å treffe henne.
Steiner giftet seg med sin con gái, en lokal jente, og trodde at hun var utro.
Da Isabelle ble født, ga det ham god nok grunn til å fornekte henne.
Jeg var Steiners kammertjener og så det hele. Jeg adopterte Isabelle.
Hun fortjener noe bedre enn oss to.
Hvis du sårer Isabelle, dreper jeg deg raskere enn jeg kan sløye en laks.
Og det er faen så kjapt, gutt.
Det står en gammel bod på baksiden der du kan sove.
Du får mest med fulle folk å gjøre. Iblant er det noen tafser på ei jente.
De får én høflig forespørsel. Så... gjør du det som trengs.
Xiè xie.
Ok.
Det gjorde susen.
Du er akkurat som jeg var, Martin. Men du er ikke så gammel.
- Du kan forandre kursen. - Jeg er ikke som deg.
Jeg er ung, kjekk og kan bli solbrent.
- Din helsikes...! - Men jeg må si...
Du er den eneste I hele livet mitt som virkelig har prøvd å hjelpe meg.
Jeg er takknemlig for det.
Selv de verste ønsker å bli elsket.
En stund kunne Martin nyte en fred som han aldri hadde opplevd før.
Baron Valentine, certainement. Mais oui, certaine...
Han var en løslatt fange.
Hun var uskyldig, og hadde sett sin skadde pasient vende tilbake til livet.
Det var bare naturlig at de skulle få følelser for hverandre.
Jeg vet ikke om Valentine...
- Er det det du tror på? - Nei. Jeg var aldri troende.
Jeg sluttet meg til kampen fordi faren og broren min allerede var med.
Der jeg kommer fra, var det det man gjorde.
Hjemmet ditt er her nå, Martin Tillman.
Legg fortiden bak deg.
Han sa til vennen: "Séamus, jeg sa til deg I går kveld at du pulte en pingvin!"
Det er fort gjort å bli så opptatt av ting -
- at man går glipp av slike dyrebare øyeblikk.
- Skål for fremtiden. - For fremtiden.
Vi skåler pokker ikke for fortiden!
Skål for ikke å gå tilbake.
- Skål. - Skål.
Nei, jeg mener det. Jeg ble slått ut I New York. To uker.
- Om jeg har hva da? - Har du brukket hendene?
I så fall hadde jeg faen meg blitt baker.
Pell deg vekk, for faen. Stikk av!
Hvem tror den kødden at han er?
Her har vi en tøffing, karer.
Det er dusør for desertører fra Fremmedlegionen.
Du ser ut som en fyr som liker en god kamp. Men vet du hva?
Dette er lykkedagen din, for det gjør jeg også.
Hør.
Er det knærne dine som skjelver?
Gå hjem. Men hvis dere har lyst til å slåss, har dere sjansen nå!
Martin!
Nå er det nok!
Du har gjort jobben din!
- Jeg har det bra, sa jeg. - Nei.
- Jo da. - Snu deg til siden.
Snu deg.
- Jeg bare tuller. - Din pyse.
- Det forklarer saken. - Vi har stengt. Kom tilbake senere.
Mitt land. Mine lover.
Min revolver.
Martin og jeg er gamle venner. Får jeg slå meg ned?
Det er ikke opp til meg.
Takk.
Du bør gå, Isabelle.
- Tror hun ennå at hun er Steiners datter? - Hun er Steiners datter.
Vår felles venn oberst Steiner fikk fløyet inn en boksemester.
I går kveld var det noen som svimeslo ham. Jeg valgte å møte den ansvarlige.
Mr. Valentine sa at vi har stengt. Du kan komme tilbake I kveld.
Du har provosert Indokinas farligste mann. Nå trenger du meg mer enn noen andre.
Kan du ikke komme tilbake og slåss for oss?
Steiner fikk sendt den britiske agenten nordover.
Så du kan tjene penger. Livet kan bli godt.
Jeg tar heller sjansen her, hvis det er greit for deg.
Hvis du ombestemmer deg, vet du hvor du finner meg.
Steiner må flytte driften.
En bar som dette ville ha passet perfekt.
Ikke yndlingskunden min.
Vi stenger tidlig I kveld.
Jeg bringer ulykke.
Ulykke ligger I ubevisstheten vår. Vi påfører oss selv den.
Den later til å finne meg.
Hør på meg, gutt.
Jeg så noe inni deg, der ute I regnet.
Kanskje du bør slutte å flykte fra det.
Ta det imot.
Martin!
Jeg trodde ikke at du var våken så tidlig.
Jeg skal be for deg.
Jeg vil at du skal love meg noe.
Ikke se på når jeg slåss. Eller sats penger på meg, -
- eller ta del I det som skjer med meg når jeg går inn I ringen.
Jeg forstår ikke...
Det skjer noe med meg der inne.
Det er en del av meg som jeg ikke vil at du skal se.
Jeg bringer ulykke til folk rundt meg.
Martin Tillman.
Jeg har vurdert tilbudet ditt, og -
- jeg velger å takke ja.
Det var vel ikke så vanskelig?
Ja da! Her er mesteren!
Mesteren er her! Og hvem skal vinne?
Hvem? Ja da! Mesteren!
Kom igjen!
Klar, klar...
Kom igjen! Stå på!
Kom igjen!
Martin Tillman!
Hva skal det være?
En gin & tonic, gamle ørn.
9 cl med gin og 12 cl tonic. Litt sitron hvis du har det.
Jeg kan nok finne litt sitronsaft.
Jeg har vært I nord. Forfriskende å høre engelsk igjen.
I diplomatisk tjeneste?
Det kan man kalle det. Jeg leter etter en ire.
- En bokser. - Han var her, men er borte nå.
Det er hundre lokale forbrytere her.
Nazister, mordere, krigsforbrytere... Hva er det med denne fyren?
I 1946 utløste Martin Tillman flere bomber rettet mot det nordirske politiet.
Han samarbeidet med faren og broren, som var med I en IRA-stridsavdeling.
Men siden de omkom I en av eksplosjonene -
- så er han en løs tråd, kan man si.
Jeg kan ikke hjelpe deg.
Vel, hvis han dukker opp, finner du meg via Den britiske ambassaden.
Du ser ut som en mann som kan trenge 10000 pund.
Det er belønningen for informasjon som fører til pågripelse.
Vet du hvordan 10000 pund ser ut I franske pjastre, Mr. Valentine?
Skål.
Jeg hører at du gir pengene dine til Valentine.
Har du lurt på hvordan du ville ha klart deg I ordentlig boksing?
Masse penger I USA. Madison Square Garden.
Tenk deg det.
Jeg kjente folk før. Politikere, investorer.
Men jeg er SS-Steiner, -
- og du er IRA-Tillman.
Jeg ble dømt til døden av en krigsdomstol in absentia.
Og du har britisk etterretning etter deg, så...
Alt vi noensinne skal bli, er dette: Det vi er her og nå.
Kjære Isabelle... Jeg er lei for at jeg ikke har tatt kontakt.
Jeg elsket din mor, dypt og inderlig.
Og du skulle nok ønske at jeg hadde sagt...
Vel, at -
- jeg elsker deg også.
Men dessverre gjør jeg ikke det.
For du er I beste fall en hores datter, -
- og fortjener ikke noe slikt for dine ønskedrømmer.
Jeg var forblindet av mitt begjær og min uerfarenhet.
Jeg kunne aldri ha elsket datteren til kvinnen som var utro mot meg.
Du er bare nok et ansiktsløst kryp av en innbygger I denne råtnende ødemarken.
Med vennlig hilsen Hans Steiner.
Hvordan går det?
Hittil vinner vi.
Det var en britisk agent her som spurte etter deg.
Jeg regnet med at han ville finne meg.
Det er godt betalt, men jeg trenger ikke pengene.
Ikke Steiner heller. Du kan slutte når du vil.
Det er militærpasset mitt. Vi kan sette bildet ditt I det.
- Det ville ikke Steiner ha likt. - Glem Steiner.
Ta pengene fra morgendagens kamp, dra til USA og ta Isabelle med deg.
Dette er som et fengsel for deg, og du skjønner det ikke engang.
Dra til USA. Kom deg vekk! Opplev ekte frihet.
Hva med deg?
Jeg drar sørover med jenta mi. Hun har familie der.
Jeg tar den neste kampen.
Så er det to uker til den påfølgende. Da får vi et forsprang på ham.
Uansett hva galt du har gjort, så spiller det ingen rolle -
- før du bestemmer deg for å leve igjen.
100000 franske pjastere. Det er den største vinnerpotten du har fått.
Men ingen vedder mot deg, så oddsene er ikke lønnsomme lenger.
- Så... - Vil du at jeg skal tape kampen?
- Det var jo enkelt. - Jeg sa at han ikke byr på problemer.
Mot en andel av inngangspengene skal jeg gjøre det til et mesterstykke.
Du bør få det til å se ekte ut.
Du har lært å tenke selv, Martin. Det er bra.
Tap godt, Martin Tillman. Livet ditt avhenger av det.
Jeg vet det. Strengt tatt lovte jeg at jeg ikke skulle spille om penger.
Men det er nærmest avgjort.
Jeg har undersøkt den fyren. Martin kommer til å knuse ham.
Vi drar sørover til familien din. Vi kjøper en bar. En større en.
Thailand, kanskje. Ja...
Når europeerne kommer, følger amerikanerne etter. Og da kan vi tjene penger.
Hvor mye har du satset?
Det trenger ikke du å bekymre deg om.
Nei... Vent nå litt!
Kom igjen!
- Reis deg! - Reis deg!
Denne kvelden fant mange ut at deres store helt ikke har noen ære.
De venter på deg I baren.
Se! Her kommer herrene nå.
Ok, folkens...
- Hvordan gikk det? - Du tapte.
- Hva? - Dere må flytte ut før ukeslutt.
Skjøtet på denne eiendommen, -
- samt alt her inne, tilhører nå Monsieur Rastignac.
Tapte Martin?
Visste dere at han skulle tape, men lot Valentine spille?
Ditt fordømte svin!
Pass munnen din, svarting. Du bør ikke gjøre meg sint.
Dere er fæle! Feige juksemakere! Ingen av dere er like verdige som Valentine.
Du burde skamme deg.
Du og grisen din!
Nå er det nok!
Nå er det nok.
Dere har tatt nok fra oss I kveld.
Dere får ikke ta mer. Nå er det slutt!
Og ingen spanjol I billig dress får jukse til seg mer. Er det forstått?
Legg fra deg revolveren, Valentine.
- Det er ikke rettferdig. - Du er ingen morder.
Hva er det du gjør?
Er alt I orden, Valentine?
Så sånn var det.
Drept av tre kuler fra min egen revolver.
Ingenting betydde noe lenger.
Verken livet mitt, baren eller noe annet.
Jeg takket bare for meg.
Det var en annen sak med Martin og Isabelle.
En avsagd hagle kan gi vanvittige skader på kort hold.
Men på lengre avstand blir det ikke så ille.
Skuddet sendte Martin I bakken og svimeslo ham.
Men det bommet på samtlige vitale organer.
Slik var det òg med Isabelle.
Kaliber .45-kulen som drepte meg, gikk rett gjennom henne.
Hun var en frisk ung kvinne.
Og... Det sies at mennesket er det dyret som det er vanskeligst å drepe.
Martin hadde aldri hatt sansen for religion.
Men I jungelen tok han kontakt med sin skaper igjen.
Han tryglet Gud om å la ham dø der, og ta hans liv mot å redde hennes.
Han kom med et forslag til Gud.
Hvis hun døde, skulle han følge henne inn I skyggelandet.
Men hvis hun overlevde, skulle det bli hans kall å bringe døden -
- til de som sto bak det som hadde skjedd.
Hun fortjener noe bedre enn oss to.
Jeg bringer ulykke til folk rundt meg.
Ulykke ligger I ubevisstheten vår.
Vi påfører oss selv den.
Selv om han ble sønderknust, visste Martin at han aldri kunne møte henne igjen.
Det hadde aldri vært så fordømt opplagt som da.
Han måtte drepe samtlige. Først da kunne det ta slutt.
Steiner, Rastignac, Amarillo og Boon.
Bare fire menn.
Men I Martins sinn var de fire grunner til at livet hans var blitt ødelagt.
Steiner skal komme I kveld.
Pass på at vi har en uåpnet cognac-flaske. Ok?
"Og jeg hørte likesom en røst inne blant de fire vesener."
Da så jeg en gulblek hest.
"Rytterens navn var Døden, og dødsriket var I hans følge."
- Jeg ser etter Rastignac og Steiner. - Hvorfor det?
Rastignac og Steiner.
Mook-Lao!
Ikke gå inn, Mook-Lao.
Cognac til deg.
Martin!
Gi ham en drink.
Nei, gi ham godsakene!
Du skjønner... Det som Martin visste og de ikke visste, var at I et barslagsmål -
- er mannen som ikke har noe å tape, den som man bør sette penger på.
Jeg skal drepe deg.
Hvis mennene dine prøver å stanse meg, dreper jeg dem òg.
En klok mann sa en gang:
"Frykt den hengte mannen, for han er død allerede."
Martin Tillman lever ennå.
Han gikk inn på Valentines bar med bare en machete og drepte alle!
De hadde maskinpistoler og hagler! Men han hugde dem rett ned! Som en demon!
Slåsskjempen som dere drepte og begravde, har våknet til live igjen.
Da må jeg bare finne ham og drepe ham igjen.
Selv om vi tar høyde for overdrivelser, så vil jeg påstå at vi har et problem nå.
Er du redd, Steiner?
Du begynner å bli gammel.
La oss bare si at jeg ikke tar noen sjanser.
- Jeg dreper enhver som utgjør en trussel. - Men han kan vel ikke gjøre noe mot oss?
Han går etter pengene våre. Det ville jeg ha gjort først.
- Pengene våre er I safen min, I villaen. - Jeg er nødt til å bli her.
Det er et helt geværlag der. Du klarer deg.
Jeg er virkelig lei for det. Jeg drar ikke. Jeg nekter å dra.
Ta med Constantine. Han passer på deg.
Constantine, send opp Monte og gutta hans, pluss ekstra ammunisjon.
Gå.
Louis XIII-cognac.
Nesten hundre år gammel. Et ypperlig valg for anledningen.
- Han må være sinnssyk for å komme hit. - I så fall dreper jeg ham.
Så spanderer jeg middag for å gjøre opp for dette bryderiet.
Constantine, hold vakt her. Og der borte. Resten blir med meg!
Hold vakt her!
Du går dit!
Sett en vaktpost ved døra!
Drep ham!
Gå dit!
Martin...
Det er nok til oss begge. Bare se!
Vi kan slippe unna. Se!
Jeg har vært beredt på å dø så mange ganger I livet.
Men ikke på en så avskyelig måte.
En mann bør møte sin skaper -
- anstendig kledd.
I dag mobiliserer vi en hel kampstyrke -
- for å hindre én mann I å komme inn på politistasjonen.
Anse ham for død å være, min venn.
Kom igjen.
Hva ville du ha ment om meg?
Så lenge Martin kunne huske, hadde han sloss.
Uansett om han angrep britene, jaktet på Viet Minh eller banket folk for penger, -
- så hadde Martin kjempet for mye forskjellig.
Men aldri for hevn. Hevnen var ren. Den var lettfattelig.
Og den tillot nesten alle midler for å oppnå målet, -
- uansett hvor hensynsløse de var.
DEN DHIN CHAN KOLONIPOLITIET
Martin hadde ingen forutanelser eller iboende strategisk kunnskap.
Han tenkte bare at det ikke var lurt å gå gjennom inngangsporten.
Granat!
Nei, ikke så enkelt.
Løp! Løp!
Korridoren! Han kommer forfra!
Karer...
Rykk frem!
Bli her, Marco. Sveklinger...
Ta den!
Se på dette ansiktet.
Se meg I øynene. Tror du at jeg aldri har stått overfor døden før?
Bedre menn enn deg har prøvd seg.
Jeg nekter... Jeg nekter å gi deg den gleden.
Du er avskum som hadde flaks et par dager.
Jeg er aristokrat.
Jeg var en slåsskjempe før.
Få se hva du duger til.
Jeg har ikke noe uoppgjort med deg.
Du tar feil.
Dette stedet var livet mitt.
Jeg brødfødde foreldrene mine, kona mi, barna mine.
Nå har jeg ingenting.
- Det kan jeg ikke hjelpe deg med. - Det er en pris på hodet ditt, ire.
Det får duge.
Snu mitraljøsene. Han kommer!
Det er ikke før man møter døden at man virkelig setter pris på livet.
La ham komme frem fra dekning. Så åpner dere ild.
Hva er det du driver med, Martin?
Ild!
Ild opphør!
Pierre? Gå og sjekk målet. Resten gjør dere klare til å gi dekningsild.
Send aldri en gutt for å gjøre en manns jobb.
Señor Rastignac, hvor skal du?
Gi meg et våpen!
Han kjemper som en Viet Minh-soldat.
Til bygningen! Nå!
- Vil du leve eller dø? - Jeg vil leve.
Har du mistet blodtørsten, Martin?
Egentlig ikke.
Det er ikke mange som får sjansen til en duell til døden.
Penger og makt hører sammen.
Rastignac hadde mistet pengene, og dermed all sin innflytelse.
Uten midler var han bare nok en ubetydelig, lastefull europeer.
100000 PJASTERE JON PIERRE RASTIGNAC
Rastignacs behandling av lokalbefolkningen hadde gitt ham mange innfødte fiender.
Det gikk gjetord om Martins kamp for å hevne en innfødt jente.
Mange hadde stor sympati med ham.
Nå som Rastignac hadde mistet sine soldater og sin formue -
- skulle det bli mann mot mann, akkurat slik Martin ville ha det.
Matadoren har et tettere forhold til oksen enn til noen kvinne.
Begge vet at bare én av dem slipper levende ut av ringen.
Du har vunnet, Martin. Jeg flykter ikke lenger.
Den er tom.
La oss gjøre dette som gentlemen.
Jeg heter Jon-Pierre Rastignac. Jeg er kjent under mange navn, -
- men det jeg forbindes mest med, er "Bøddelen".
Jeg møter deg som likemann.
Bortsett fra kniven er vi forholdsvis jevnbyrdige.
Dette er for Valentine.
Følg med nå.
Kjære Isabelle. Jeg håper du har det bra. Jeg beklager at jeg ikke har tatt kontakt.
Jeg elsket din mor, dypt og inderlig.
Og du skulle nok ønske at jeg hadde sagt at -
- jeg elsker deg også.
Lenge siden sist, Martin.
Vi kan være ved jernbanen I Saigon kl 16.00. Ta toget til flyplassen.
Vi kan være I London om to dager, der du blir tiltalt for drap.
Men du dreper meg sikkert først.
- Så... - Hva?
Du kan arbeide for meg.
Jeg skal samle et lag med lokale agenter.
Menn med dine evner er en ressurs, Tillman.
Indokina endrer seg -
- og det må vi også.
Jesus ga ham ikke stort, -
- annet enn en grusom begavelse innen blodbad og død.
Han trengte ikke å legge skjul på det nå. Han var en drapsmann.
Og mer var det ikke å si om det.
Og slik skaptes -
- legenden.
Følg krigerens vei, og finn noe som ingen kan ta fra deg.
Ingenting overgår begjæret etter å trosse døden.
Møt skjebnen med tapperhet og ære.
Følg krigerens vei til ditt siste åndedrag ligger I luften!
Tekst: Tore Fossheim